![](https://tritonlife.hu/storage/examinationProposer/288/7755/conversions/miert-viselnek-olyan-kevesen-hallasjavito-keszuleket-thumb_show.jpg)
A hallás az agy őrzője – avagy előzzük meg a demenciát!
Szervezetünk komplex rendszer. Minden mindennel összefügg. A hallásveszteség nem csupán kommunikációs zavart okoz a jelenben, de hosszú távon katalizálja az agy leépülését is. A hallásveszteséggel tulajdonképpen egymást erősítő folyamatok láncolata indul el. Sokszor megfigyelhető, hogy aki halláscsökkenésben szenved, kerülni kezdi a társas kapcsolatokat.
A halláscsökkenés ugyanis rendkívüli módon megnehezíti az elhangzottak értelmezését és az érintett egy idő elteltével úgy dönt, hogy nem éri meg a fáradtság, a sok bosszúság, amely a félreértésekből fakad. Az elszigetelődés már önmagában is káros tényező. A kevesebb inger eredménye az agyállomány, a neurális hálózat sorvadása. A beszéd értelmezése ugyanis gyakorlatilag "edzésben tartja" az agyat, javítja a kognitív funkciókat. Beszédhangok hiányában az agy szerkezete hosszú távon károsodik. Idős korban fontos az egészséges életmód gyakorlása. Az egészséges táplálkozás mellett igyekezzünk agyunkat tornáztatni. Az olvasás, keresztrejtvény fejtés módfelett hasznos, az agy számára azonban a hangok, a beszéd értelmezése, a társas kapcsolatok megőrzése talán a legfontosabb tényező.
Mit tehet a hozzátartozó?
Sokszor előfordul, hogy a nagyothalló kétkedve fogadja azon felvetésünket, hogy hallásával probléma van, vagy ami rosszabb, aggódásunk kifejezése sokszor konfliktus forrása is lehet. Semmiképpen nem szabad annyiban hagyni a dolgot. Inspiráljuk szerettünket, szervezzünk közös programokat. Emlékeztessük arra, hogy régen sokkal aktívabb résztvevője volt a családi összejöveteleknek, vagy arra, hogy régen többet járt közösségbe, kulturális programokra. Amennyiben módunk van rá, bátorítsuk, segítsük abban az elhatározásban, hogy ellenőriztesse hallását. A szakmában eltöltött évekből számtalan példát tudnék felhozni, amikor egy jól beállított hallókészülék gyökeresen változtatott meg emberi sorsokat. Visszaadta az érintett önbecsülését, önbizalmát, humorérzékét. Ezek nem csupán üres frázisok, hanem valóban lélekemelő történetek. A csendes, visszahúzódó, kedvetlen ember két héttel a próbahordás megkezdése után mosolygós lett és beszélgetést kezdeményezett a családtagokkal. Egy másik esetben a demensnek tartott idős úrról a vizsgálat során derült ki, hogy súlyos fokú halláscsökkenése van, ám egy jól megválasztott készülék viselése teljesen megváltoztatta az életét. Nem demens volt, csak nem értette meg a környezetét.
Ne hagyjuk tehát, hogy egy könnyen korrigálható probléma elfojtsa bennünk vagy hozzátartozónkban az igazi ÉN-t, az egyént, az EMBER-t!
Egy elhatározás.
Egy egyszerű vizsgálat.
Egy új kezdet lehetősége.